ANA KARENJINA
RUSKA IMPERIJA 1874.
Šta da radim sa ovim, vaše prevashodstvo?
Uzeo sam je za Darju Aleksandrovnu i decu.
Bonžur, Lili. -Bonžur.
Bonžur, Griša. -Bonžur.
Vasja.
Ko želi sa mnom u posetu baki? -Ja, ja!
Dođite, moji pačići.
Budi dobra danas. Idem.
Pažljivo pročitaj poglavlje. Vratiću se da te preslišam.
Pročitaj ga dvaput.
Doviđenja.
O, Stiva.
Doli je našla pisamce od guvernante. -Pa?
Stiva želi da dođem u Moskvu da nagovorim Doli da mu oprosti.
Biću lišen žene kako bi se preljuba oprostila.
Ne mogu da ga opravdam samo zato što ti je brat.
Ovo je i za Dolino dobro. -Danas imam sastanak sa 4 odbora.
Čitav svet me čeka. Nikada nemam vremena da pogledam tvoje vežbe.
Serjoži lepo ide, vaše prevashodstvo. -Ko ti je obukao ovu košulju?
Ne mari. Ja ću te slušati kako čitaš. -Možda sutra.
Hvala, Lukiču. Možda sutra. Ne, ne sutra.
Hvala, vaše prevashodstvo. Idemo.
Aleksije, mišljenja si da 9 godina braka i deca
ne znače ništa naspram zanosa? -Nisam...
Ali greh ima cenu. U to budi sigurna.
Ali zašto? -Zato što tetka Doli tu živi.
Ali zašto? -Rekla sam ti Serjoža. Ne oseća se dobro i moram da je vidim.
Ali zašto, mama? -Nemoj da rasplačeš svoju mamu.
Vratiću se u tren oka i doneti poklon.
Ne želim poklon. Želim da ostaneš. -Ti si moj mali Kotik.
Kakav poklon? -Tako je već bolje.
Prvi put sam ostavila svog sinčića.
Znači vi napuštate svog sina, a ja se vraćam svome.
Ja sam grofica Vronska.
Bila sam u Sankt Peterburgu na krštenju unuke.
Moj najstariji sin je oženjen za kneginjicu Čirkovu.
Vi ste jedno ljupko stvorenje. -Zašto vas ne znam?
Nikada se nisam kretala u moskovskom društvu. -Ali znate moje ime.
Neko vas je spomenuo. -Mislite ogovarao?
Ljubav. -Bilo je iz ljubavi? -Uvek je.
Moji sinovi su postiđeni mnome.
Ali radije bih da se kajem što sam to uradila, nego da se kajem što nisam. Vi?
Ne znam.
Neki čovek je došao nenajavljeno, vaša svetlosti. Čeka napolju.
Ljevine! Gde si nestao? -Silno sam želeo da te vidim.
Treba mi tvoj savet. -Pa, idemo u moj kabinet.
Ovo je moj najstariji prijatelj Konstantin Dmitrič Ljevin.
Neka neko poruči da ću malo okasniti.
Gore je moj kabinet.
U velikoj sam muci. -Zbog čega tačno?
Ta, zatrpan sam poslom -Aktima.
Akti su duša Rusije, a gazdinstvo samo želudac.
Kada ćemo da gađamo šljuke?
Pogle, u evropskoj odeći, a rekao si da je nikad više nećeš obući.
Nešto je posredi. -Zaljubljen sam i došao sam da isprosim ruku.
Možeš li da pretpostaviš čiju?
Slutim na nekoga. Zašto je nisi zaprosio kad si bio ovde?
Zaključio sam da je bilo nemoguće.
Kiti je uzdignuta do nebesa, anđeo, a ja sam zemaljski stvor.
Onda sam razmišljao i shvatio da nema života bez nje.
Da li imam šansu? -Naravno.
Ščerbackijevi priređuju prijem večeras.
Dođi ranije, pre gužve. -Ako mogu da predložim... -Reci?
Nove čizme. -Još nešto?
Bolje da večeramo negde. Nađimo se kasnije kod Engleske.
Ili bi radije u Ermitaž? Recimo u 5:30 kod Engleske.
Tu sam se više zadužio nego u Ermitažu pa ne bih da pogazim običaj.
Nove čižme i odgovarajući šešir.
Izvinite... Da li...
Izvinite.
Nije pravedno. Oženiš se radi ljubavi.
Dobar si muž. Deca dolaze, godine odlaze.
Najednom, tvoja žena izgleda ostarelo i iznureno.
Kosa joj se proredila. I njeno telo...
A ti si još uvek u poletu!
I nađeš se na mukama okružen ženama.
Izvini, ali ja to ne mogu da razumem.
Kao kad bih sada izašao odavde i ukrao kiflu iz pekare.
Svežu kiflu.
Ja pričam o ljubavi, a ti o apetitu.
Lako se pomešaju. Nego, znaš li grofa Vronskog? -Koga? Ne. Zašto?
On ti je rival. Došao je iz St. Peterburga kada si otišao. -Ko je on?
Ne moraš da se brineš. On je samo...
On je bogat, naočit, konjički oficir
koji nema pametnija posla doli da vodi ljubav sa lepim ženama.
To je kaša od kupusa?
Kaša a la rus, kako bi gospoda rekla.
To sam hteo.
Razumi da je večeras pitanje života i smrti. -Kostja...
Kiti bi bila luda da te odbije. I Doli je na tvojoj strani.
Stalno govori da je suđeno da ti Kiti bude žena i biće.
Doli je to rekla?
Uvek sam mislio da je Doli pravi dragulj. -Jeste.
Jeste. Voleo sam je do besvesti.
Konstantine!
Uranio sam. Vratiću se. -Ne. Dođi gore.
Pogledaj me.
Ja dočekujem goste umesto mame i tate koji se još spremaju.
Ovo je moj prvi prijem. -Kneginjice Katarina.
Očaran sam.
Odista mi je drago što ste stigli, Konstantine Dmitriču.
Kiti, izgledate...
Stiva nam je rekao da ste se vratili. Koliko ostajete?
Ne znam. Ovisi o vama. -Meni?
Hoću reći, ja... Došao sam s jednim ciljem.
Želite li biti moja žena?
Izvinite. Pogrešan trenutak.
Hoćete li?
Ne mogu.
Žao mi je. -Da.
Bilo je nemoguće.
Izvinite. Da li ste vi brat Nikolaja Ljevina?
Da. -On je u Moskvi. Odseo je u Jednorogu u Kitrovkoj.
Kako znate? -Znam takve stvari.
Grofe Vronski? -Da?
Kneginjice Kiti, prošlo je toliko vremena, a opet se čini kao da je bilo juče.
Ta i bilo je juče.
Izvinite. Ne.
Izvinite.
Kostja je. -Mili Bože! Pogledaj se samo.
Izgledaš kao kapitalista. Šta hoćeš?
Došao sam da te vidim.
Dobro veče gđice... Gospođo.
Ne obraćaj joj se tako. Zvučiš kao sudac.
Još rakije za brata! Hitro. -Ne želim ništa.
Dobro sam.
Ko ti je rekao gde sam?
Pukovnik iz tajne policije. Pomno te prate.
Odlično. Sigurno misle da sam opasan.
Zašto se osmehuješ? -Ni zbog čega.
Tako je. Veliki dan dolazi. Odrekao sam se svoga nasleđa radi toga.
Stojiš na pogrešnoj strani istorije. Ne zato što je privilegovanost nemoralna.
Nego zato što je iracionalna.
Bolestan je! -Pusti me ako ti je život mio.
Uzeo sam Mariju Nikolajevnu iz bordela.
Ali smatram je ženom. Ako te njeno prisustvo vređa, možeš da ideš.
Jesi li se oženio?
Ne. -Zašto? Čekaš da se zaljubiš?
Ne. -Dobro. Romantična ljubav je zadnja iluzija starog poretka.
Trebaš da oženiš neku svoju kmetkinju.
Da. Trebao bih, dođavola.
Za bratstvo ljudi!
Nikolaj, moraš do doktora.
Dođi kod mene u Pokrovsko dok ti se snaga ne povrati.
Sa svojom ženom? -Ako...
Ili idi u banju u inostranstvo.
Poslaću ti još ako ti ustreba.
Zdravo, šta je ovo?
Austrijski kraljevski par na medenom mesecu. Sa mnom će biti 4 dana.
Privatna kočija će stati sa suprotne strane.
Nemate sreće. Šta vole, umetnost? -Hranu.
Stiže voz.
Vratiću se.
Stiva! -Ana!
Ne izgledaš postiđeno! -Ali odista jesam.
Da. Sestra Oblonskog, Karenjina.
Šarmantna, zar ne?
Eto, grofice. Vi ste našli sina, a ja brata.
Madam Karenjina takođe ima sina.
Prvi put su odvojeni pa se brine.
Izvinite što vas nisam prepoznao malopre.
Doviđenja, grofice. -Doviđenja, dušo.
Dajte da vas poljubim u taj lepi obraz.
Neka putnici ne izlaze dok se ovo ne reši.
Kažu da se sam starao za porodicu.
Zar se ne može nešto učiniti? -Sačekajte, majko.
Sklonite se. -Vama treba da se zahvalim za ovo.
Kako dobar mladić!
Dugo znaš grofa Vronskog?
Sviđa ti se? Zaljubljen je u Kiti.
Ali treba da pričamo o tebi i Doli. Šta imaš da kažeš u svoju odbranu?
Sve sam već rekao. Klečeći i u suzama. Sada je na tebe red.
Idem do kabineta i Doli je samo tebi prepuštena. -Nemoj da okasniš kući.
O, Bože.
Kiti dolazi da te vidi. Odrasla je i strahuje od tebe.
Lepotice sanktpeterburškog društva. -Tako me zovu?
Doli.
Stiva mi je rekao.
Doli, tako mi je žao.
Iz dubine srca. -Ne znam šta da radim.
Znam. -Ne mogu da podnesem da budem sa njim.
Ali on ne mari. Ima šta želi.
On tebe želi. Voli te, Doli.
Ti i deca ste mu sve na svetu. -Jesmo li?
Tu ima mesta i za guvernantu?
To je bilo sramotno i nečasno, ali nije bila ljubav.
To je bila životinja u čoveku, ne duša. Stivino pokajanje dopire iz duše.
Ta, šta je sa mnom? Da li je meni lakše od njegovog pokajanja.
Znam da patiš. Ali moraš mi reći.
Da li je ostalo dovoljno ljubavi u tvom srcu da mu oprostiš?
Kada ih zamislim zajedno, ne mogu mu oprostiti.
Jadnice moja. Znači, radije bi prihvatila svoj usud? -Usud?
Ali ja nisam ništa uradila! On je taj... -Da li ga voliš?
Voliš ga i on voli tebe.
Ali mu ne možeš oprostiti.
Znači nastavićete da živite ovako, oboje raskidani bolom.
Potraži "G" za "Grišu."
Stigao sam.
Gde su moji pačići?
Tata, tata!
Hoćeš li ići na bal kod Bobriščevih? -Uvek mi je tako dosadno na balovima.
Stiva, reci Ani da mora da dođe na bal.
Naravno da mora.
Neka Bog ide s tobom. -Upoznajte me s novom guvernantom.
Ali stara je! Ceo vek!
Znam zašto želiš da dođem. Želiš da svi budu tamo
jer si uverena da će to biti tvoje veče.
Kako znaš?
VRONSKI
Ja sve znam.
Kad sam bila u tvojim godinama. Okružena tom...
plavičastom izmaglicom. Ja sam takođe imala 18 god. kad sam se udala.
Da li je knez kući? -Verujem da je upravo otišao na sprat.
Niko ne prima goste? -Mogu da pitam. Ne verujem.
Kneginjica se rano povukla u sobu. Da prenesem poruku?
Ne. Hvala.
Mislili smo da ćeš se vratiti oženjen. -Stvarno?
Ali samo si se vratio sa crnim šeširom od svile.
Od kakve se životinje pravi takav šešir?
To nije prirodno.
Možda sledeći put. -Neće biti sledećeg puta.
Kiti.
Mogu li da plešem s tobom? -Možeš, Boris.
Bićeš mi treći samo zato što ti je ovo prvi bal.
Ti si moj prvi trofej!
Gde želite da vas podignem? -Ovde.
Kako si, Stiva? -Zahvaljujući Ani ja sam srećan čovek. Hoćeš li da plešemo?
Ne. Pitaj Anu. -Ne, ja...
Idemo onda.
To tvoje podlo, idiotsko provodadžisanje. -Pobogu, šta sam ja uradila?
Je li sve u redu? -Jeste.
Izgledate šarmantno kao uvek, kneginjice Kiti.
Ništa me ne pitajte, majko. -Sad sam ja na redu.
Kneginjice, možete li mi učiniti tu čast da plešete sa mnom.
Plesaće mazurku sa Kiti. Videćeš.
Plešite sa mnom.
Nisam navikla da mi se tako obraća
čovek koga sam jednom srela na stanici.
Ako ne budem plesao sa vama
neću uopšte više plesati i otići ću kući. -Onda radi Kiti.
Sledeća stanica, Bologoje.
Mogu li vam pomoći?
Zašto napuštate Moskvu?
Šta mi je drugo činiti?
Moram da budem tamo gde ste vi. -Prestanite.
Vratite se Kiti. -Ne.
Ovo je pogrešno. -To ništa ne menja.
Nemate pravo. -To ništa ne menja.
Morate me zaboraviti. Ako ste dobar čovek, sve ćete zaboraviti.
Da li ćete vi zaboraviti?
Hoću.
Da li je Serjoža dobro? -Tako me pozdravljaš?
Da, dobro je.
Da li si imala uspeha? -Ja?
O, sa Doli i Stivom. Mislim da jesam.
Sam ću se najaviti. -Dobro. -Vronski glavom i bradom.
Baronice, molim kafu za grofa iz nove džezve.
Idem kući ako smetam. -Ovo je vaša kuća.
Pjer, za mene nikada nemaš tako lepe reči.
Pričali smo o mom mužu.
Neće da mi da razvod, a znate zašto?
Ne. -Jer voli da jede iz srebrnarije moje porodice. Želim da poduzmem nešto.
Samo zato što sam neverna ne znači
da moram da pijem iz Pjerovog porculana. Pogledaj ga!
To je moj porculan.
Kakva je Moskva? -Provincijska.
Hvala za poklon.
Pišem Doli i Kiti.
Dobra si.
Vreme je za spavanje.
Šta pričaju u Moskvi o novom statutu?
Kojem novom statutu?
Koji sam izdejstvovao u skupštini.
Niko ga nije spomenuo. -Stvarno?
Ovde je bio prava senzacija.
Kneginjice Betsi. -Rođače.
Nisam znala da volite umetnost. -Spreman sam da je volim.
Grofice Lidija mi veli
da nisi otišla ni na jedno poselo otkako si se vratila.
Na prošlom su se upoznavali sa misionarom. Na onom pre toga
imali su predavanje o uniji Rimske i Grčke crkve.
Žao mi je. Znam da ti je draga.
Idemo ili ćemo biti dockan.
Ovako stoje stvari, Vronski.
Predloženo je unapređenje i premeštaj za tebe. -Hvala vam.
U garnizon u Taškentu. -Taškentu. Ali...
Hteo bih da ostanem u Peterburgu ako je u redu. -Meni je u redu.
To je bila ideja tvoje majke.
Vaš muž je svetac i moramo da ga cenimo za dobrobit Rusije.
Nisi došao na moju večeru. -Morao sam da vidim pukovnika.
Ni ona nije došla.
Nadam se da ćeš doći sledeći put.
Predavanje Oca Kristofa o kineskoj misiji će imati projektor.
Očekuju me kod Tverske. -Da.
Sigurna sam da vas kneginjica Betsi može čekati.
Mislim da neću ići kod Betsi. -Uhvaćen si.
Bojim se da postajem smešan.
Ovo je pravi fenomen. Anina senka je stigla pre Ane.
Ja sam Anina prijateljica. Ali ovakvo ponašanje u javnosti
nije lepo prema uglednom Karenjinu.
Ja smatram da je Karenjin budala a Ana najbolja od nas.
Mi te volimo zbog tvog kontradiktornog mišljenja.
Aleksije, izgledate očajno.
To nije privlačno. -Gubim nadu.
Mislite da nećete nagovoriti časnu ženu da pogazi bračni zavet?
U pravu ste.
Neće doći.
Otišao je. Ali stigla si da vidiš iznenađenje.
Okrenite se! Mogu li vam doneti sladoled?
Poslužuju sladoled.
Radije bih cigaretu.
Hrabri ste. -Probaću još jednu nekada.
Kada? Gde?
Taman kad pomislih da su se vaši maniri popravili vi se ponašate nevaljalo.
Izrazito. -A ko je odgovoran za to?
Dajte mi šoljicu čaja.
Divno! Aleksije Aleksandrovič je stigao.
Nisam sigurna da moji nervi mogu da podnesu još jednog Aleksija.
Da li vam je drago što me vidite ili ne? -Šuzburgovi su nas pozvali na večeru.
Kažu da je sos koštao 1000 rublji a bio je ogavan.
Dala sam im sos od 85 kopejki i bio je to trijumf.
Ovo mora da prestane. Zbog vas se osećam kao da sam nešto skrivila.
Šta želite da uradim?
Želim da odete u Moskvu i preklinjete Kiti za oproštaj.
To nije ono što želite. Moskva? Mogu ja bolje od toga.
Večeras sam odbio premeštaj u Taškent.
Mogu da se predomislim i nikada me više nećete videti.
Ako vam je stalo do mene, otići ćete i vratiti mi moj mir.
Ne mogu vam dati mir. Mi ne možemo imati mir.
Samo beznađe ili bezgraničnu sreću.
Vaš muž je nemoguć. Njegova stajališta su pogrešna,
ali priča tako elokventno da dobija svaki argument. -Šta?
Došao sam da te odvedem kući. -Ostajem ovde.
Pošalji kočiju po mene. -Naravno.
Želiš li da odem u Taškent?
Znači idem u Taškent. -Ne!
Ne želim da odeš.
Nisam legao jer moramo da razgovaramo.
O čemu? Dockan je.
Gde je Anuška?
Otpremio sam je.
Dobro.
Želiš da razgovaraš, ali trebalo bi da spavamo. -Moram da te upozorim.
Upozoriš?
Odista je dockan. -Želim da te upozorim da zbog lakomislenosti
i nesmotrenosti nesvesno možeš dati svetu povoda da ogovara.
Ja nisam odbor. Molim te reci mi to što želiš.
Ti i grof Vronski ste večeras privlačili pažnju.
Ne voliš kad ne pričam s ljudima i ne voliš kad pričam.
Sam nisam ništa primetio, ali sam video da drugi jesu.
Smatram da te ljubomora vređa, a mene ponižava.
Nemam pravo da zadirem u tvoja osećanja. Ona se tiču samo tvoje savesti.
Ali moja je dužnost da te podsetim da smo vezani pred Bogom,
i ova veza samo može biti raskinuta prestupom protiv Boga.
Nemam šta da ti kažem. -Imaš i sina.
I umorna sam.
Ako sam pogrešio, molim te za oproštaj.
Ne znam o čemu govoriš i zaista je dockan za ovo.
Molim te izađi.
Dockan je.
Bože, oprosti mi! Sve je svršeno.
Nemam nikoga sem tebe. Ne zaboravi to.
Kako bih zaboravio?
Ti si moja sreća.
Sreća? Ubio si moju sreću.
Ubico.
Nastavi.
Nastavi. Ubico.
Ubico.
Eno ih!
Nemaš sreće.
Kaša a la rus!.
Agafja, kad bi otvorila restoran u Moskvi
Engleska bi se zatvorila.
Tačno. Da li te interesuju novosti iz Moskve? - Iz Vavilona? Ne.
U pravu si, zašto bi? Obožavaš svoje selo i imaš ga.
Obožavaš poljoprivredu i nju imaš.
Obožavaš gađanje šljuka i to imaš. Imaš sve što želiš.
Nastavi. Jesi li prestao da kradeš kifle?
Sada je baletanka sa Orijenta. Ne mogu da odolim? -Kako je...
Kako su Ščerbackijevi? -Misliš Kiti?
Da li se verila? -Nije. Vronski se vratio u St. Peterburg.
Kiti će posetiti Doli u Jerguševu na leto.
Mogao bi... -Kao da imam vremena leti.
I dobio sam još zemlje u Kašinu za seno.
Kašin je na putu za Jerguševo?
Mogao bi da vidiš Kiti tada.
Pogotovo ne tada. Jednom sam se već ponizio.
Dođavola, Kostja. Ti voliš Kiti i ne možeš da joj oprostiš
jer si se uplašio i onda sve upropastio.
I onda si pobegao od osamnaestogodišnjakinje
koju je nasamario oficir. Ne sažaljevam tebe nego Kiti.
Njeno srce joj je reklo ne.
Jesi li došao da gađaš šljuke ili da me kritikuješ?
Nemoj da ga držiš kao kutiju. To je teta Kiti, dušo.
Da li se od njega ne postidiš što razmišljaš o brigama?
Nemam briga. -Taj čovek nije vredan tvojih suza.
Ne marim za njega. Čak i ne mislim o njemi, niti njoj. Osim kada me obuzme mržnja.
Onda više nećemo o tome da pričamo.
Čekaju te bolji mladići. Stiva kaže...
Kiti, dušo, da je Konstantin... -Šta Ljevin ima s tim?
Nikad se neću udati.
Čitav taj običaj mi se gadi.
Vidi šta je tebi doneo. Zašto kažu da je to ljubav?
Zato što jeste ljubav.
Želim da to uradiš, nije ne briga. -Trebalo bi da te bude.
Neko bi mogao da nas vidi.
Ali svejedno sam prokleta. -Ja nisam. Ja sam u stanju blaženstva.
Voliš me? -Da. -Samo mene. -Ne.
Osim Fru-Fru? -Da. -Ali mene voliš više od svog konja?
Da.
Da li si srećan? -Da.
Voliš me? -Da.
Koliko? -Ovoliko.
Ovoliko? -Da.
Ovoliko? -Da. -I ovoliko?
Da. -Ovoliko?
Da. -I ovoliko?
Znači, ovo je ljubav. Ovo.
Grofice.
Mislio sam da ste u Peterhofu. -Dolazim odatle.
Uznemirena sam jer ne letujete u vašoj staroj vili.
Ana je htela promenu i da bude blizu kneginjice Betsi u Carskom selu.
Žandari su leti u Carskom selu. -Aleksije Aleksandroviču,
izvinite, ali...
Previše ste popustljivi. Vaša žena je... -Reč je o mojoj ženi?
Mojoj se ženi ne može prigovoriti. Ona je, na kraju krajeva, moja žena.
Aljoša!
Poruka od mame. Njena prijateljica, kneginjica Sorokina ima kuću ovde
i nevinu ćerku. To nije deo poruke,
ali biće na trci i očekuju te na večeri kasnije.
Gospodo! Za puk!
Čuo sam da si odbio unapređenje. -To je bilo mamino maslo.
Da. A sada ti nudi kneginjicu.
Braća smo pa nemoj da se uvrediš.
Ako se oženiš, teret ti ide na pleća
a ruke su ti oslobođene kako bi napredovao.
Veza sa udatom ženom isto je kao da ti je teret još uvek u rukama.
Znači ogovaraju me.
Idem, Saša. -Povlačiš se?
Dođi da te upoznam.
Prelepo. Ne bi povredila čoveka.
Misliš da ćeš pobediti sutra?
Makotinov Gladijator je favorit. Visok je preko metar i po.
Fru-Fru izgleda kao poni pored njega, ali je srčana.